Tidligere i Hannibal:
Mit palads er stort. Foyeren er det normanniske kapel i Palermo.
Klassisk, smukt, tidløst.
Du kommer til Palermo, og snart finder man et lig.
Et valentinskort på en knust mand.
Der er steder i ham, han ikke kan besøge sikkert.
- Har du været far til nogen? - Min søster. Hun hed Mischa.
Hannibal.
Jeg tilgiver dig.
- Var det godt at se ham? - Det var det.
Blandt andet. Han vidste, hvor han kunne finde mig.
Du vidste, hvor han ville lede.
Han sagde, at han tilgav mig.
Tilgivelse er for stort og vanskeligt for kun én person.
Det kræver to: Forræderen og den forrådte.
- Hvilken af dem er du? - Jeg er vag angående de detaljer.
Forræderi og tilgivelse sammenlignes -
- bedst med forelskelse.
Du kan ikke styre, hvem du forelsker dig i.
Du vil blive fanget.
Det er allerede sat i værk.
Bekymrer du dig om din patient eller om dig selv?
Jeg bekymrer mig ikke om mig selv.
Jeg ved præcis, hvordan jeg skal navigere -
- mig ud af, hvad i alverden det er, jeg har rodet mig ud i.
- Ved du? - Det gjorde jeg engang.
Hvor leder Will Graham efter dig næste gang?
Et sted, jeg aldrig kan tage til.
Mit fødested.
AUKSTAITIJA, LITAUEN
Det er ikke lægende at se ens barndomshjem.
Men man kan finde ud af, om man er knust.
Hvordan og hvorfor. Hvis man vil vide det.
Jeg vil gerne vide det.
Var det her, byggeriet begyndte?
Af mit hukommelsespalads?
Dets dør står i midten af mit sind. Og du står og leder efter låsen.
Værelserne i dit sind, der er viet til dine tidligste år...
Adskiller de sig fra de andre?
Adskiller de sig fra dette værelse?
Der er lyd og bevægelse her. Store slanger slås i mørket.
Andre værelser er statiske scener. De er fragmenterede -
- som malede glasskår.
Alt er knyttet til minder, der leder til andre minder.
Værelser, du ikke kan få dig selv til at gå ind i.
Intet, der undslipper de værelser, giver dig trøst.
Der er skrig i nogle af dem, men korridorerne giver ikke genlyd.
For jeg hører musik.
Studiolo er en aggressiv gruppe.
De har ødelagt flere akademiske omdømmer.
De er farlige at forelæse for.
De er ivrig efter at bringe mig i miskredit, professor Sogliato.
De sang for dragerne i Studiolo for at få mad på bordet.
Og du sang rigtig godt.
Først var der applaus, og så var der våde bifald.
Medlemmene bekræftede Dem som mester i Palazzo Capponi.
Punch Romaine: En cocktail skabt af Escoffier.
Den serveredes til Titanics fineste gæster ved deres sidste middag.
Komitéerne har en ny kurator. De savner ikke den gamle.
Hvis min sejr glædede professoren, så kom det ikke klart frem.
- Så var De ikke opmærksom. - Jeg er ekstremt opmærksom.
Men ikke på en åbenlys måde.
Det kan have været impulsivt.
Du har overvejet den impuls, siden du valgte Punch Romaine.
Jeg kan ikke se.
Teknisk set slog du ham ihjel.
Er du ikke længere interesseret i at bevare den fred, du fandt her?
Man kan ikke bevare entropi. Den går gradvist over i uorden.
To mænd fra Capponi er nu døde.
Jeg kan kun tage æren for den ene. Teknisk set.
Du trækker dem ind imod dig, ikke?
Dem alle sammen.
Som med hans forbrydelser i Firenze -
- tog Il Mostro anatomiske trofæer, men efterlod aldrig beviser.
Dr Lecter er grundig.
Han skal nok slå til, men hans behov kræver ikke, at det sker ofte.
Der var lange perioder, hvor Il Mostro ikke dræbte.
Det her er de første i 20 år.
De har nye beviser?
Vinduet i politilaboratoriet -
- er omkranset af hvidløg for at holde onde ånder på afstand.
Folk her er ikke glade for nye idéer.
Min by håner mig.
Min jagt på Il Mostro har ladet kragerne hakke i mit hjerte.
- Hvordan er Deres hjertes tilstand? - Godt tilhakket.
Hvis han ikke allerede er her, så drager Il Mostro tilbage til Firenze.
Tag med mig tilbage.
Vi har en chance for at genoprette vores ry -
- og nyde vores erhvervs ære ved at fange monsteret.
Jeg er ikke ude efter monsteret.
Non è la mia casa.
Det er ikke mit hus, ikke min brand. Jeg er ude efter Will Graham.
Du bringer ham ud af fatning.
- Du er på privat ejendom. - Jeg er Hannibals ven.
- Har han sendt dig? - Mit navn er Will Graham.
Jeg er ubevæbnet. Må jeg tage mine arme ned?
Aftrækkeren kræver tre pund. Jeg trykker med to.
- Hvad siger han? - Han vil, at du skal se på ham.
At du skal tale med ham. Men det skal du ikke.
Du har bortkastet den sociale gunst, som mennesket ellers tillader sig.
Det har han gjort.
Han er kun tilladt lyden af vand.
Det er det, de ufødte hører. Det er deres sidste fredelige minde.
- Du holder ham som et dyr. - Det ville jeg ikke gøre mod et dyr.
- Hvad har han gjort? - Han åd hende.
Mischa?
Hvor længe har han været din fange?
Vi har været hinandens fanger i temmelig lang tid.
Hvordan er du havnet i denne situation?
Det spørgsmål gælder os begge.
Og svaret er sandsynligvis det samme.
- Hvad hedder du? - Chiyoh.
- Hvor godt kender du Hannibal? - Man kunne sige intimt.
Nakama? Det er japansk for meget nære venner.
Ja, vi var nakama.
Sidst jeg så ham, forlod han mig med et smil.
Alle sorger kan bæres, hvis man putter dem ind i en historie.
Fortæl mig en historie.
I romertiden deltes slagtekroppen op. Adelen fik det bedste.
Dernæst fik de gejstlige, så borgerskabet og derefter hæren.
De fattige fik indmaden.
Hed det den femte fjerdedel?
Indmaden udgør godt en fjerdedel.
Quinto quarto udviklede sig fra nødvendighed til tradition.
Sibilo caratteristico. Når lungerne fløjter, er retten klar.
Coratella con carciofi.
Lilla artiskok med lever, lunger og hjerte fra forårslam.
Sogliato aner ikke, hvad han går glip af.
- Tænk, at han ignorerede Dem. - Han har beklaget sit fravær.
- Madonna. Det dufter guddommeligt. - Det er det. Det siger jeg uden ego.
Jeg behøver ikke skikkelig bestyrkelse.
Er De enig, signora Fell?
Min mands ego måles ikke efter skikkelige forhold.
Første gang, jeg lavede denne ret, var som ung for min søster.
Du har vel perfektioneret opskriften over tid.
Kødet...
- De må have en god slagter. - Absolut.
Lammet skal være nyslagtet. Organerne tilberedt samme dag.
Jeg ser altid personligt til det.
Vi skaber eventyr, og dem accepterer vi.
Vores sind opdigter alt muligt, når der er noget, vi ikke vil tro på.
Jeg accepterer det, Hannibal har gjort.
Jeg forstår hans bevæggrunde.
Mischa forklarer ikke Hannibal. Hun kvantificerer ikke det, han gør.
Han gør det, som blev gjort mod hende.
Hvordan ved du, at din fange dræbte Mischa?
Hannibal sagde det til mig.
Hannibal tog en fra dig.
Er du her for at tage nogen fra ham?
Hvis jeg var ligesom Hannibal -
- så havde jeg allerede dræbt dig.
Tilberedt dig, spist dig og fodret resterne af dig til ham.
- Det ville han have gjort. - Det har du tænkt en del over.
Ved du, hvor han er?
Hvorfor leder du efter ham, nu hvor han forlod dig med et smil?
Jeg har aldrig kendt mig selv så godt -
- som jeg kender mig selv, når jeg er sammen med ham.
Du finder ikke Hannibal her.
Der er steder her, som han ikke kan færdes på i sikkerhed.
- Fæle minder. - Hvad betyder stedet her for dig?
Hannibal ville dræbe manden, der gjorde således mod Mischa.
Jeg lod ham ikke tage hans liv, så Hannibal overlod hans liv til mig.
Han var nysgerrig efter at vide, om du ville slå ham ihjel.
Det er han nok stadig.
Hvordan var du som ung?
Jeg heppede på Mefistofeles og ringeagtede Faust.
Har du lyst til at tale om dit første forårslam?
Har du?
Hvorfor kan du ikke tage hjem? Hvad hændte dig der?
Der skete mig ikke noget. Jeg skete.
Hvordan smagte din søster?
Gå!
- Er De troende, signor Crawford? - Er vi alle ikke det?
Tro kommer med forestilling.
Vi forestiller os muligheden for at leve videre efter døden.
Will Graham døde.
Era morto e ero morto.
Han var død. Jeg var død. Det var ikke vores forestilling.
Hvad forestiller han sig nu?
Jeg lånte hans forestillingsevne. Og så ødelagde jeg den.
Jeg aner ikke, hvordan han har samlet den igen.
Folk kommer her for at være tættere på deres Gud.
- Var det ikke Will Grahams gøremål? - Måske.
Will Graham forstår Hannibal. Han accepterer ham.
Hvem af os leder ikke efter forståelse og accept?
Jeg beklager.
Det er din skyld. Du befriede ham.
Det var dig, jeg ville befri.
Du sagde, at Hannibal var nysgerrig efter, om jeg ville dræbe.
- Det var du også. - Jeg ønskede ikke dette.
Jo, du gjorde. Du gjorde, det han gør.
Han ville være stolt af dig. Hans nakama.
Vidste du det?
På et eller andet plan vidste du det.
Han skabte en historie på baggrund af hændelser, kun han oplevede.
"Alle sorger kan bæres, hvis man putter dem ind i en historie."
For Mischa.
- Jeg hjælper dig med at finde ham. - Hvorfor hjælpe mig?
Jeg har ingen grund til at blive. Ikke længere. Det sørgede du for.
Det, din søster fik dig til at føle -
- var mere, end du bevidst kunne kontrollere og forudse.
Eller forhandle om.
Jeg påstår, at det, Will Graham får dig til at føle, ikke er ulig det.
En kraft af sind og omstændigheder.
Kærlighed.
- Han besøger dig eller ej. - Det er det samme med tilgivelse.
Og jeg hævder, at det er det samme med forræderi.
Gudforræderi, som forudsætter Guds tilgivelse.
Vi kan alle forråde nogen. Nogle gang er der intet valg.
Mischa forrådte mig ikke.
Hun fik mig til at forråde mig selv, men det tilgav jeg hende.
Hvis tidligere adfærd indikerer fremtidig adfærd -
- er der kun én måde, hvorpå du kan tilgive Will Graham.
Jeg er nødt til at spise ham.
Rasmus Jørgensen www.btistudios.com